Občas se s lidmi bavím o problémech s kondenzací vlhkosti ať už na oknech i na zdech, což často vede k problémům s plísněmi.
Rozhodl jsem se tedy sepsat dosud nasbírané zkušenosti s tímto problémem.
K pochopení příčiny je potřeba nejdříve vysvětlit základní pojmy : 
•	Skupenství vody zná každý. Pevné – led a sníh, kapalné – voda a plynné – pára.
•	Měrná tepelná kapacita https://cs.wikipedia.org/wiki/M%C4%9Brn%C3%A1_tepeln%C3%A1_kapacita je množství tepla potřebného k ohřátí kg látky o 1 stupeň celsia/kelvina. Měrná tepelná kapacita vody (4180 J/(kg*K) nebo 1163 Wh/(kg*K)) je 4x větší než vzduchu (1003 J/(kg*K)).
•	Při změně skupenství  je potřeba doplnit (nebo se uvolňuje) mnohem více energie, hodnota se nazývá měrné skupenské teplo https://cs.wikipedia.org/wiki/M%C4%9Brn%C3%A9_skupensk%C3%A9_teplo_varu U vody je to při změně kapaliné-plynné 2257 kJ/kg, pevné-kapalné 333,7 kJ/kg. Při kondenzaci páry se teplo uvolňuje, při odpařování se spotřebovává (je nutno dodávat).
•	Absolutní vlhkost : je množství vodní páry v 1m3 vzduchu. Při vyšší teplotě může vzduch pojmout více vodní páry. Při -5° celsia může být v 1kg vzduchu maximálně 3,3g vodní páry(nasycený vzduch), při 10° 9,4g, při 20° 17,3g, při 25° 23,0g a při 30° 30,3g. Toto množství vodní páry znamená 100% relativní vlhkost při dané teplotě.
•	Relativní vlhkost je podíl obsahu vodní páry oproti maximálnímu množství při dané teplotě. Při 100% relativní vlhkosti se již do vzduchu žádná další voda neodpaří. Relativní vlhkost ukazují domácí meteostanice nebo vlhkoměry. Doporučená relativní vlhkost vzduchu je 40-60%.
•	Rosný bod https://cs.wikipedia.org/wiki/Rosn%C3%BD_bod je teplota, při které se vzduch s danou absolutní vlhkostí stane nasyceným (100% vlhkost). Pokud se vzduch ochladí pod tuto teplotu, vodu již neudrží a tato začne kondenzovat. V tabulkách je vidět vliv relativní vlhkosti na teplotu rosného bodu při stejné teplotě vzduchu.
•	V případě vyšší relativní vlhkosti může v daném místě docházet k rozvoji plísní. Pokud je místo vlhké (od kondenzace) je problém s plísní jen otázkou času.
Pokud v nějakém místě klesne teplota pod teplotu rosného bodu, dojde ke kondenzaci. Nejčastěji na skle okna, balkónových dveří, v rohu místnosti, u země, za skříněmi (omezené proudění vzduchu) nebo na nádržce toalety. Problematické mohou být i technické problémy stavby, takzvané tepelné mosty, které se dají odhalit pomocí termokamery. Důležitými parametry jsou tedy relativní vlhkost vzduchu a teplota povrchů. 
Zdroje vlhkosti v bytě :
•	Koupelna – sprchování nebo koupání
•	Vaření
•	Sušení prádla
•	Rostliny
•	Dýchání nebo pocení lidí a zvířat
•	Odpařování vody
Způsoby omezení kondenzace :
Je mnoho různých možností, jak se kondenzace zbavit, ale každý něco stojí.
Snížení vlhkosti vzduchu :
•	Větrání je nejúčinnější způsob. Správný postup je větrání průvanem několik minut, kdy se vymění vnitřní vzduch s vnějším, který má mnohem nižší absolutní vlhkost, a nedojde k ochlazení stěn. Toto by se mělo opakovat každých několik hodin. Relativní vlhkost po nějaké době opět stoupne ať už z běžného provozu domácnosti nebo uvolňováním ze stěn. Podle normy by se měl veškerý vzduch vyměnit každé 3 hodiny, což většina domácností nedodržuje a bez nuceného větrání to není možné.
•	Strojní větrání – nucené větrání ventilátory, ideálně s rekuperací tepla (získávání tepla z odváděného vzduchu a ohřívání přiváděného vzduchu). Rekuperační jednotky jsou centrální (se vzduchotechnickými rozvody) i lokální pro jednu místnost. Většina jednotek má filtr přiváděného vzduchu. Řízení strojního větrání je možné i automatizovaně, například podle relativní vlhkosti nebo obsahu CO2.
•	Odvlhčovače. Problém je vyšší spotřeba elektřiny a hlučnost, zejména při spánku. Při porovnávání různých typů je potřeba sledovat odvlhčovací výkon (litry/24 hodin) a velikost nádoby na kondenzát. Udávaného odvlhčovacího výkonu v běžné domácnosti nedosáhnete, ale pokud je nádobka například na litr a uvádějí, že vydrží týdny až měsíce, je jasné jaký odvlhčovací výkon od zařízení můžete čekat.
•	Neřízené větrání je například otevřená vyklápěčka nebo mikroventilace, což je ovšem energeticky hodně náročné, protože pod oknem je často radiátor s termostatickou hlavicí, který pak stále topí. Z hlediska snížení  vlhkosti to ale funguje.
•	V některých bytech jsou hydrostatické klapky, které se při vyšší vlhkosti otevřou, ale pak záleží na vnějších podmínkách, kolik vzduchu se vymění a žádné teplo se zpětně nezískává.
•	Snížením vlhkosti vzduchu se zároveň sníží i pocitová tepota. Při teplotě 22°C a relativní vlhkosti 40% je pocitová teplota 21,5°C, při 70% je to již 24,1°C. Pro stejnou pocitovou teplotu je tedy v sušším vzduchu třeba topit na vyšší teplotu, což zvyšuje náklady na topení.
Čím větší je rozdíl teplot je mezi vnitřním a vnějším prostředím, tím dochází k většímu odvlhčování vzduchu při větrání. Při strojním nuceném větrání může v zimě dojít až k přesušení vnitřního vzduchu, které není vhodné pro sliznice, takže se pak musí řešit zvlhčování vzduchu. V tom případě ale nejspíš nemají problém s kondenzací.
Bez větrání dochází v obývaných místnostech také k zvýšené koncentraci CO2 (doporučená hodnota do 1500ppm). Vysoký obsah CO2 může vést k únavě, špatné koncentraci a spánku nebo bolestem hlavy. Stejný problém může být i s uvolňovaným radonem z podloží nebo ze stavby.
Bez odvodu vlhkosti není možné v interiéru dlouhodobě dosáhnout teploty všech povrchů nad teplotou rosného bodu.
Obecně jsou nejslabším článkem konstrukce domu okna a dveře. Správně by pod každým oknem i balkónovými dveřmi měl být zdroj tepla, aby docházelo k omývání teplým vzduchem, a tím ke zvyšování povrchové teploty stavebních otvorů. Často ale není toto pravidlo dodrženo a je složité, až nemožné, to napravit.
Někdy sice topná tělesa pod oknem jsou, ale kvůli různým překážkám se teplý vzduch nedostane k oknu, nebo třeba do všech rohů. Překážkou může být například stůl, deska nad radiátorem, závěs a podobně.
Dalším velkým problémem jsou vnitřní žaluzie nebo rolety. Žaluzie při špatném naklopení proudící vzduch nepustí ke sklu a tím je sklo studenější. Vlhký vzduch v místnosti se ale ke sklu dostane a dochází ke kondenzaci. Obrázek : 
Zvýšení teploty povrchů nad teplotu rosného bodu :
•	Venkovní žaluzie omezí ochlazování okna/dveří vlastní izolační schopností, i tím, že omezí proudění vzduchu kolem okna. 
•	Na sklo je možné nalepit izolační fólie, ale výrazný efekt bych neočekával.
•	Je možné vyměnit skla, případně celá okna. Každá okna/dveře jsou poplatné době pořízení, navíc v každé době jsou výrobky s různými parametry a různou cenou. Postupně se vyskytují novější výrobky, které mají nižší koeficient prostupu tepla, což se projevuje na vyšší teplotě vnitřního povrchu rámů i skel.
•	V místě, kde nedochází ke správnému proudění teplého vzduchu kolem oken se mi osvědčilo spuštění malého ventilátoru (12 cm ventilátor z počítače na minimální otáčky), což teplotu povrchu zvýší o několik stupňů.
•	Možností je nainstalování topného drátu nebo topných odporů, které lokálně zvýší teplotu.